OUVERTURE
Idetsidste arhundrede inden begyndelsen...
afden nye tro derhedkristendom...
som afskaebnen varbestemt tilat overvinde Romshedenske tyranni...
og tilvejebringe et nyt samfund...
stodden romerske republikicentrum afden civiliserede verden.
"Afalle de skonneste ting" sang digteren...
"den bedste by og gudernes hjem ergyldne Rom. "
Men selvpa hojdepunktet afsin stolthedogmagt...
Ia republikken alvorligt ramt afen sygdom derhed...
slaveri.
Diktatorernes tidstodfortur...
og ventede iskyggenpa den begivenhed der ville indlede den.
Isamme arhundrede...
iden besattegraeske provins Thrakien...
ydede en analfabetisk slavekvinde tilsin herres rigdom...
vedat fode en son, som hun kaldteSpartacus.
En stolt, oprorsk son...
som blevsolgt tilet livitraeldom iLibyensminer...
inden han fyldte tretten ar.
Der, underpisk og laenkerogsol...
tilbragte han sin ungdom og unge manddomsalder...
og dromte om slaveriets ophorelse...
2000arinden det endelig ville ophore.
Tilbage til arbejdet!
Rejs dig op, Spartacus, din thrakiske hund!
Kom sa, rejs dig op!
Min ankel, min ankel!
Min ankel!
Spartacus igen? Denne gang dor han.
Tilbage til arbejdet, alle sammen!
- Velkommen Lentulus Batiatus. -Ja, velkommen, min kaere kaptajn.
Atten kilometer med katastrofal hede...
og omkostningerne ved at ansaette en eskorte--jeg bliver ruineret.
Og sa har du garanteret ikke noget ordentligt at saelge mig, kaptajn?
Jeg har spildt min tid og mine penge. Fortael mig sandheden.
Jeg tror, vi har nogle stykker, du vil vaere interesseret i.
Hvad, de der? Adsler! Gribbene er vist sent pa den.
Den her er ikke darlig. Han er fra Gallien.
Jeg kan ikke lide gallere. Beharede.
- Kan han selv komme ned derfra? - Kom ned, du!
Kom ned!
Vaer venlig at vise mig taenderne.
- Abn munden! - Tak.
Ja. Som taenderne er, sadan er knoglerne.
Denne mund er virkelig utilgivelig.
- Han er lavet af kridt. - Vi har andre. Mange andre!
Solen er derovre. Taenkjeg skal betale disse folk.
Hvem er det?
Den der er fra Thrakien. Jeg gor et eksempel ud af ham.
- Hvordan? - Sulter ham ihjel.
Det er det eneste, der gor indtryk pa slaver.
Sikken en skam.
Han reagerer. Gode muskler. Ma jeg se hans taender?
Abn munden, Spartacus!
Du lugter som en flodhest.
Kaptajn, du bad ham om at abne munden. Adlyder han dig ikke?
Hans taender er det bedste ved ham.
Han bed haserne over pa en vagt for mindre end en time siden.
Bed haserne over? Pragtfuldt! Gid jeg havde vaeret her.
Jeg tager ham. Lad os se pa nogle afde andre.
Folg med!
Trods sygdom og dodsfald, kommer vi til at tjene 1 1 ,000 sestertier!
Inklusive din komission, naturligvis.
Nej, sir. Uden min komission.
Marcellus, der er de.
De er et beskidt bundt, men det er de bedste, jeg kunne fiinde.
Ingen andre kunne have truffet sa godt et valg.
Slaver...
I er ankommet til Lentulus Batiatus" gladiatorskole.
Her vil I blive traenet afeksperter til parvis at slas til doden.
I vil selvfolgelig ikke vaere nodt til at slas til doden her.
Det vil I kun, nar I er blevet solgt...
og da for fornemme damer og herrer...
dem, der saetter pris pa et godt drab.
En gladiator er ligesom en hingst: Han skal forkaeles.
I vil blive olieret, badet...
barberet, masseret, laert at brugejeres hoveder.
En god krop med en slov hjerne er ligesa billig som selve livet.
I vil fa jeres ceremonielle caudas.
Marcellus. Sadan.
Vaer stolt afdem.
Ved specielle lejligheder, vil de afjer der gor godt indtryk pa mig...
endda fa selskab afen ung kvinde.
Cirka halvdelen afvore faerdiguddannede...
Iever i fem, ti-- ti ar.
Nogle afdem opnar endda frihed...
og bliver selv traenere.
Marcellus.
Jeg lykonskerjer. Og ma heldet smile til de fleste afjer.
Marcellus, hold oje med den anden fra hojre.
Han er thraker. De ville draebe ham, fordi han bed haserne over pa en vagt.
- Det skal vi nok kurere ham for. - Overdriv nu ikke. Han har kvalitet.
Naeste.
Jeg kan godt lide dig.
Jeg vil gerne have, at du bliver min ven.
Jeg vil gerne vaere din ven.
Det enestejeg beder om, er at vi kan enes.
Hvad hedder du, slave?
Spartacus.
Jeg kan fornemme, at du ikke kan lide mig.
Giv ham dit svaerd.
Tag det!
Jeg har pa fornemmelsen, at du gerne vil draebe mig.
Dette er den eneste chance, du nogensinde vil fa.
Draeb mig!
Vaer ikke bange, slave.
Du har det svaerd.
Jeg har kun det her stykke trae!
Vil du trodse min ordre?
Tag hans svaerd.
Du er ikke sa dum, som jeg troede.
Du er maske endda intelligent.
Det er farligt for slaver.
Husk bare...
fra nu afvil jeg holde oje med alt, hvad du gor.
Du gjorde det rigtige.
Engang imellem kan Marcellus godt lide at sla en mand ihjel som eksempel.
Jeg tror, han har valgt dig. Pas pa ham.
- Hvor laenge har du vaeret her? - Seks maneder.
Gid han ville vaelge mig.
Jeg vil have en chance til at draebe det svin, for de baerer mig ud!
Stille! lngen snak dernede.
Du kommer til at volde vanskeligheder for os alle, ligesom i minerne.
Hvad hedder du?
Du vil ikke vide mit navn.
Jeg vil ikke vide dit navn.
Bare et venligt sporgsmal.
Gladiatorer stifter ikke venskaber.
Hvis vi nogensinde kommer i arenaen samen...
erjeg nodt til at sla dig ihjel.
Helena...
med Galino.
Patricia...
Crixus.
Priscilla...
David.
Claudia...
Pharox.
Varinia...
- Dionysius. - Nej, nej. Spartacus.
Spartacus.
Felicia--
Jeg har aldrig haft en kvinde.
Du har en nu, Spartacus. Du ma tage hende.
- Ga vaek. - Hvad vil hun taenke om dig?
Ja, hvad vil jeg taenke om dig?
Ga vaek.
Kom, kom. Vaer nu ikke smalig. Vi ma laere at dele vores fornojelser.
Jeg er ikke et dyr!
Du prover vel ikke pa at flygte?
Ret din tapperhed mod pigen, Spartacus.
Jeg er ikke et dyr!
-Jeg er ikke et dyr! - Det erjeg heller ikke.
Hvad hedder du?
Varinia.
Du bliver nodt til at fore hende ud, Marcellus.
Det kan godt vaere, du ikke et dyr, Spartacus...
men denne ynkelige optraeden giver mig meget lidt hab...
at du nogensinde vil blive en mand.
Forste regel:
Det er et ojeblikkeligt drab, hvis I rammer det rode.
Her. Her.
Husk altid: Ga forst efter det rode...
for hvis I ikke gor det, sa gorjeres modstander det.
Ram det bla og det er en krobling.
Her, her...
her og her.
Anden regel:
Ga hellere efter kroblingen end den langsomme dod.
Her er en langsom dod markeret med gult.
Her, her...
og her.
Husk...
En langsomt doende kan have nok kraefter til at draebejer, inden han dor.
Med en krobling, ved l, at I har ham...
hvis I holder afstand og udmatter ham.
Resten er i orden for offentlig skue i Rom...
men her pa Capua forventer vi mere end simpelt slagteri...
og vi far det.
Spartacus, hvorfor ser du pa den pige?
Varinia! Sta stille.
Siden han kun kan se pa pigerne...
all right, slave, kig du bare.
Jeg sagde kig!
Nej. Nej, den her gar til spanieren.
Sov godt, Spartacus.
Derind.
Kvinde!
Jeg har advaret dig mod den slags ting.
All right, bring dem ind.
Ingen snak! Kom sa.
Gjorde de dig fortraed?
Nej.
Det er et drab.
En, to...
tre, fiire, fem.
En, to, tre, fiire.
Vi har gaester. Utrolige gaester!
To maegtige romerske herremaend pa bakken.
Hvor er du dog let imponeret, Ramon.
Bare fordi de er romere, betyder det ikke, de er maegtige.
Sig de kan vente nar de ankommer.
- Herre, De forstar ikke! - Hvor vigtige kan disse romere vaere?
Den ene afdem er Marcus Licinius Crassus.
Hvad? Et ojeblik.
Crassus her? Varinia, min rode toga med agernene.
Og nogle stole i atriummet. Andenbedste vin.
Nej, den bedste men sma vinglas.
Gracchus! Du ved hvordan Crassus afskyr ham.
Tag ham vaek.
-Jeg kan ikke lofte den. - Brug din fantasi! Daek ham til.
Bed Marcellus om at gore maendene klar.
Crassus har dyr smag. Han vil forvente en god forestilling.
Tilgiv mig, Gracchus.
Marcus Licinius Crassus...
mest noble udstraling...
republikkens forende general...
Roms fader og forsvarer...
De haedrer mit hus. Velsign det med Deres tilstedevaerelse.
Vin! Laekkerbiskner! Kan du ikke se, at Deres Hojheder er udmattede?
Vaer venlige at sidde ned.
Er der noget galt, Deres Hojhed?
Nej.
Velkommen Lady Claudia Maria...
tidligere hustru til Lucius Caius Marius...
hvis nylige henrettelse berorte os alle dybt.
AErede Lady Helena...
datter afden afdode Septimus Optimus Glabrus...
hvis beromthed vil leve evigt i hans son...
Deres bror, Marcus Publius Glabrus...
de ostlige kriges helt.
Hvor ved han meget.
Tillad mig at fore dig ajour.
Vi er her for at fejre min brors og Lady Claudias" aegteskab.
En parring aforne, Deres Hojhed!
Vift Hans Hojhed. Han sveder.
Mine unge venner onsker en privat forestilling med to par.
To par.Javel.
Jeg tror, jeg har noget, de vil synes om.
- To par til doden. - Til doden, Deres Hojhed?
De troede vel ikke, vi kom hele vejen til Capua for at se gymnastik?
Men Deres Hojheder.
Her i Capua traener vi de bedste gladiatorer i hele ltalien.
Vi kan give Dem en forevisning med svaerd...
hvilket er bedre end noget andet De kan se i Rom til enhver pris.
Nar de er solgt, ma deres nye herrer gore med dem, som de har lyst...
men her, nej, vi kaemper aldrig til doden.
Crassus.
I dag er en undtagelse.
Men den darlige stemning det ville sprede pa hele skolen.
Og sa prisen. Prisen!
Naevn blot din pris.
25,000 sestertier.
Arranger det.
Mener De det, sir?
Arranger det med det samme.
Vi vil selvfolgelig selv vaelge dem.
De har en del at vaelge imellem, ikke sandt?
Jo. Stort udvalg.
Spartacus, der arrangeres en kamp til doden.
- Til doden? - Hvordan ved du det?
Jeg horte Marcellus sige det til en afsine vagter.
- Hvem kaemper? - Det ved jeg ikke.
Til doden.
Hvad hvis de gjorde et par ud af dig og mig?
Det gor de ikke.
Hvad hvis de gjorde?
Ville du slas?
Det villejeg vaere nodt til. Og det ville du ogsa.
Ville du prove at draebe mig?
Ja, jeg ville draebe.
Jeg ville prove at redde--
Jeg ville prove at overleve og det ville du ogsa.
Alle gladiatorer op til traeningsomradet.
Nogle gaester onsker at beundrejer.
Sta pa raekke lige her foran mig.
Onsker Deres Hojheder at vaelge nu?
Claudia.
De er storartede.
For Dem, Lady Helena...
ma jeg anbefale Praxus?
En sand tiger.
Ham kan jeg ikke lide.
-Jeg foretraekker den der. - Hvilken?
David?
Crixus, ja.
Marcellus, Crixus til det korte svaerd.
Har De nogensinde set sadan et par skuldre? Dionysius!
Jeg vil indromme, han er lille, men han er kompakt og ekstremt staerk.
Faktisk, han ser--
Han ser mindre ud her end han gor i arenaen.
Optisk.
- Giv mig den der. - Galino.
Ja, ja. Galino.
De har et godt oje, Deres Skonhed, hvisjeg ma tillade mig den--
Stort set alle maend her pa skolen er en ekspert med et thrakisk svaerd...
men treforken er meget sjaelden disse dage.
Ma jeg anbefale...
etiopieren?
Der er meget fa etiopiere i landet.
Etiopiere er anerkendte som mestre med treforken.
Jeg tager ham.
Draba? Ah, nej. De skal kun have det bedste--
Jeg vil have den smukkeste.
Jeg tager den store sorte.
Godt.
Kun en mand pa hele skolen...
har en chance med den thrakiske kniv mod treforken.
Der.
- Derovre, Lady Helena. - Han er uforskammet!
-Jeg tager ham. - Uforskammet, og desuden en kujon.
Pisk ham!
Derovre, Lady Helena. Udyret fra Libyen.
Jeg foretraekker kujonen.
Hvis begge maend er nede og naegter at fortsaette med at slas...
skal din traener spraette halsen op pa dem, som var de kyllinger.
- Vi vil ikke have nogen fiiduser. - Fiduser? Pa Batiatus" skole?
Du horte instruktionen, Marcellus? Husk den.
Jeg har sa ondt afde vaesner i denne hede.
Giv dem ikke de varme tunikaer pa.
Sorg for at de kun har nok pa til at vaere anstaendige.
Uanset hvad de har pa, vil de velsigne Deres navn.
Tilbage, resten afjer!
- Har vores valg kedet Dem? - Nej.
Utroligt spaendene.Jeg sitrer helt.
Lad os ga i skyggen.
Ma jeg vise Deres Hojheder vejen til galleriet?
En lurer. Ah, du godeste!
Hvor langt skal jeg vaek fra Rom for at undga det snu ansigt?
Crassus, tal ikke om Gracchus. Han er sa hadefuld.
For Gracchus er hadet til adelen en profession...
og ikke en darlig en.
Hvordan kan man ellers blive massernes leder...
og forste senator i Rom?
Crassus, det er sa kedsommeligt.
Jeg tror den pige dufter af parfume.
Hvad det end er, dufter hun herligt.
Man kan ikke undga at slaver stjaeler disse dage, medmindre man laenker dem.
Nar en slave er sa smuk som hende, behover hun ikke at stjaele.
Der er lavet et arrangement.
Hvis hendes ankler er gode...
kan man vaere sikker pa, der var lavet et arrangement.
- Herre! - Gode gud, en katastrofe!
-Jeg er blevet indviet! - Din tojte!
-Jeg tror, du gjorde det med vilje. - Det var et uheld. Kom her, pige.
Vaer ikke bange.
- Hvilket land er du fra? - Britannien.
Hvor laenge har du vaeret slave?
Siden jeg var tretten.
Du har en vis dannelse.
Min forste herre fiik mig undervist for sine born.
Jeg kan godt lide hende. Hun er livlig.
-Jeg kober hende. - Kober hende, Deres Hojhed?
Jeg har brugt mange penge pa hende.
Ja, det harjeg ingen tvivl om. Totusind sestertier.
Totu-- Hun vil vente ved Deres baerestol.
Nej, jeg vil ikke have hendes fodder odelagt afat ga.
Send hende til Rom med din tjener naeste gang han skal dertil.
Han tager afsted i morgen og pigen med ham.
Mere vin. Og tak Deres guder!
De provokerer mig, Crassus. Jeg vil ikke vaere rar ved Dem laengere!
- Hvorfor pine mig sa meget? - De er forfaerdeligt rig.
Dog er De den eneste af min broders venner...
som ikke har givet ham en bryllupsgave.
Jeg ville vente til et mere passende tidspunkt.
Her. Giv det til ham, barn.
Hvad er det?
Fra nu afer Deres mand kommandant af Roms garnison.
Vidunderligt!
Jeg ved ikke, hvordan jeg nogensinde vil vaere i stand til at gore gengaeld.
Tiden vil lose det mysterium.
- Roms garnison. -Ja.
Den eneste magt i Rom, staerk nok til at bringe Gracchus og hans senat nederlag.
Du er snedig!
Luk op.
Gennem den dor.
Men du ma holde oje med ham, Claudia.
Far gjorde ham naesten arvelos pa grund afslavepiger.
AEgteskabskontrakten absolut forbyder et harem.
Hvad med dine stolebaerere?
Hver eneste er trods alt under 20...
og hojere end de burde vaere.
Hun saetter en ret hoj standard for dig, gor hun ikke?
Deres fornojelse, Deres Hojhed.
Til dig, min kaere, gar aeren for at starte dette poetiske drama.
Luk op!
Forste par: Crixus og Galino!
De, der snart skal do, hilser Dem.
Crixus.
Naeste par!
De, der snart skal do, hilser Dem.
Deres thraker klarer sig godt!
Hvordan var du i stand til at fa min udnaevnelse, uden at Gracchus vidste det?
Jeg bekaempede ild med olie. Jeg kobte senatet bag hans ryg.
Jeg tror stadig treforken kommer til at vinde.
- Hvorfor draeber han ham ikke? - Draeb ham!
Hvad er der nu galt?
- Draeb ham! - Draeb ham, din tabe!
Han kommer til at haenge der til han radner.
Kig for sidste gang, Spartacus.
Hun skal til Rom. Hun er blevet solgt.
Hun er blevet solgt?
Ingen snak i kokkenet, slave.
Der er ballade i kokkenet. De draebte Marcellus og maske andre.
Kald pa vagterne!
Afsted, afsted!
Nu jeg taenker over det, sa vil jeg personligt levere pigen.
Rid til Capua. Hent garnisonen. Jeg stoler ikke pa dem.
-Jeg holder dig ansvarlig. -Javel.
ROM
De haergede pa landet omkring Capua...
og tvang andre slaver til at folge med dem.
Plyndrede, stjal, braendte alt...
mens de slog lejr pa Vesuvius" skraninger.
Hver dag oges de i tal.
Situationen ligger pa nuvaerende tidspunkt i haenderne pa...
denne imponerende gruppe.
Hvor er den maegtige Crassus?
- Ude af byen. - I det mindste er du her.
Ingen grund til at frygte for Rom sa laenge Glabrus er med os.
Lad mig tilfoje: Over 1 00 ejendomme er blevet braendt...
blandt dem, gentlemen, min egen...
braendt til jorden og tre millioner sestertier tabt.
Jeg foreslar en ojeblikkelig tilbagetraekning af Pompeius fra Spanien.
-Jeg kunne tage dem med 500 maend! - Vaer dog ikke til grin.
Hvorfor traekke legionerne tilbage...
nar Roms garnison ikke har andet at lave...
end at beskytte os fra polsemagere.
Lad os sende Glabrus mod disse skurke!
Giv dem en smag af romersk stal.
Jeg protesterer. Jeg protesterer pa det staerkeste.
Der er flere slaver i Rom end romere.
Med garnisonen fravaerende, hvad vil afholde dem fra ogsa at gore opror?
Jeg sagde ikke hele garnisonen.
Seks kohorter vil vaere mere end nok.
Resten kan blive i Rom, for at beskytte dig fra dine stuepiger.
Vil du acceptere sadan en befaling, Glabrus?
Jeg accepterer senatets befaling...
hvis senatet virkelig befaler mig.
Roms garnison star klar.
Slavejagt er beskidt arbejde.
Det kraever en modig kommandant at ga med til det.
Jeg foreslar, vi far hele byen til at komme ud i morgen...
for at hylle Glabrus mens han marcherer igennem.
Og...
som midlertidig kommandant af garnisonen mens han er vaek...
foreslarjeg CaiusJulius Caesar.
Du ser ikke begejstret ud over det nyejob.
Det er ikke en alvorlig urolighed. Glabrus kommer tilbage.
Maske.
I det mindste giver det mig en chance...
til at adskille Glabrus fra Crassus i et stykke tid.
Vores republik minder om en rig enke.
De fleste romere elsker hende som en mor.
Men Crassus drommer om at gifte sig med den gamle tos, for at sige det mildt.
Hil Glabrus! Hil Glabrus!
- Gud vaere med dig, Glabrus. - Og med dig.
Jeg haber han kommer tilbage til sadan et bifald.
En fed en, Fimbria!
Nej, behold byttepengene. Giv dem til din kone.
- Ma guderne tilbede Dem. - Kun ved hjaelp af Deres aftenbonner.
Lad os lave en gammeldags ofring for Glabrus" succes.
Jeg troede, du havde forbehold overfor guderne.
Privat trorjeg ikke pa nogen afdem. Det gor du heller ikke.
Offentligt trorjeg pa dem alle.
Vaer hilset, Marcus Clodius Flavius!
Er Marcus Glabrus tilstede?
- Han venter Dem i atriummet, sir. - Storartet.
Hvad har vi her?
En gave fra Siciliens guvernor, sir.
Antoninus.
Sicilianer, 26 ar.
Synger sange.
For hvem udfoldede du dette vidunderlige talent?
For min herres born...
som jeg ogsa underviste i klassikerne.
Klassikerne, javel.
Gad vide hvilken position vi har, for en dreng med sa varierede talenter?
Du skal vaere min personlige tjener. Instruér ham.
Kom med mig alle sammen.
Er du pa vagt?
Min kaere Crassus, lykonsk mig.
Eller bedre endnu, lad os lykonske hinanden.
Jeg lykonsker os.
I morgen lederjeg seks kohorter fra garnisonen...
mod slaverne pa Vesuv.
Hele byen kommer ud for at sende os afsted.
Store nadige blodplettede guder!
Hvabehar.
Jeg tiltaler altid himlen i triumfens ojeblikke.
Havde Gracchus noget at gore med dette brillante foretagende?
Ja, han foreslog det endda. Og det ret anstaendigt.
Og du? Tror du, jeg gjorde dig til kommandant af garnisonen...
for at kontrollere en knold pa Vesuv?
Det var for at kontrollere Roms gader!
Jeg tager kun seks kohorter. Resten af garnisonen bliver.
- Under hvis kommando? - Under Caesar.
Fremragende, fremragende!
Eftersom Gracchus kontrollerer bade masserne og senatet...
syntes du ogsa, du ville overraekke ham garnisonen.
Javel.
Jeg kan naegte.Jeg kan traekke mig fra ekspeditionen.
En af ulemperne ved at vaere adelig...
er at man til tider er nodt til at opfore sig som en.
Du gav senatet dit lofte, sa du ma tage afsted.
Hvis Gracchus skulle beslutte at ga mod dig---
Det vil han ikke gore! Det har han ingen grund til.
Han har ved din hjaelp gjort mig fuldstaendig ukampdygtig.
Er dine legioner stadig udenfor bymurene?
Mine legioner?
Tror du, jeg ville give mine legioner ordrer til at marchere ind i Rom?
Jeg siger bare, at du kan, hvis det bliver nodvendigt.
Er du ikke bekendt med Roms aeldste lov...
at ingen general ma marchere ind i byen i spidsen afsine bevaebnede legioner?
- Sulla gjorde det. - Sulla? Til sit navns skaendsel!
Til fuldstaendig forbandelse afsin slaegt.
Nej, min unge ven.
En skonne dag vil jeg rense det Rom, som mine forfaedre testamenterede mig.
Jeg vil genoprette alle de traditioner, der gjorde hende maegtig.
Deraffolger, atjeg ikke kan komme til magten eller endda beskytte mig selv...
ved en handling der forrader den mest hellige tradition.
Jeg vil ikke lede mine legioner indenfor disse mure.
Jeg vil ikke kraenke Rom...
det ojeblikjeg besidder hende.
Ga.
Forbered dine tropper ojeblikkeligt.
Marcher ud af Rom i nat, men byhyldesten er umulig.
Vi ligner allerede idioter. Lad os ikke ogsa se ud som klovne.
Tag afsted via ode gader uden fanfare, uden sa meget som en tromme!
Snig dig ud.
Som du onsker.
Og for himlens skyld, min unge ven...
sorg for at I ikke behover at snige tilbage igen.
Farvel.
Kom nu, tykke!
AEdle romere...
der slas med hinanden som dyr!
Jeres nye herrer vaedder pa, hvem der dor forst.
Smid jeres svaerd.
Jeg vil se deres blod, lige her hvor Draba dode!
Nar de kaemper i par, skal de kaempe til doden.
Jeg lovede mig selv en ting, Crixus.
Jeg svaergede, at hvisjeg nogensinde kom ud herfra...
villejeg do, forjeg sa pa, at to maend slas til doden igen.
Det svaergede Draba ogsa.
Han holdt det.
Det vil jeg ogsa.
Ga sa. Afsted.
Hvad er vi, Crixus?
Hvad er vi blevet? Romere?
Har vi ikke laert noget? Hvad sker der med os?
Vi leder efter vin, nar vi burdejage brod.
Nar man har vin, behover man ikke brod!
I kan ikke bare vaere en flok drukne tyveknaegte.
- Hvad skal vi ellers vaere? - Gladiatorer!
En haer af gladiatorer.
Der har aldrig for eksisteret sadan en haer.
En gladiator er to romerske soldater vaerd.
Vi bekaempede de romerske vagter, men en romersk haer er noget andet.
Og de slas anderledes end os.
Vi kan sla hvad som helst de sender mod os, hvis vi virkelig vil.
- Det kraever en stor haer. - Vi far en stor haer.
Nar vi forst begynder at marchere...
vil vi befri enhver slave i enhver by.
Kan nogen fa en storre haer end det?
Nar vi forst kommer over Alperne, er vi i sikkerhed!
Ingen kan komme over Alperne. Alle pas er overvaget af legioner.
Der er kun én made at komme ud afdette land pa.
Havet.
Hvad godt er havet, hvis man ingen skibe har?
De cilicianske pirater har skibe.
De er i krig mod Rom.
Enhver romersk galej, der sejler ud fra Brundusium, ma betale dem.
De har den storste flade i verden.
Jeg var galejslave for dem. De vil tage dig hvor som helst, hvis du har nok guld.
Vi har ikke nok guld.
Tag hver romer vi fanger, og varm hans ryg lidt.
- Vi skal nok fa nok guld. - Spartacus har ret!
Lad os hyre disse pirater og marchere lige til Brundusium!
Kom med os. Jer alle sammen, kom med os!
Kom med os!
Tilbage til Vesuv!
Varinia.
Jeg troede ikke, jeg nogensinde ville komme til at se dig igen.
Alt er sa forandret.
Sidstjeg sa dig...
ventede du i arenaen for at---
Jeg troede, du var i Rom.
Hvordan slap du vaek?
Jeg hoppede ud afvognen...
og Batiatus var sa fed--
Jeg floj ud afvognen...
og Batiatus var sa fed...
at han ikke kunne fange mig.
Han kunne ikke indhente mig.
Indser du at...
ingen nogensinde kan saelge dig igen?
Ingen kan saelge dig.
- Eller give dig vaek. - Eller give dig vaek.
Ingen kan nogensinde tvinge dig til at vaere sammen med nogen.
Ingen kan tvinge dig til at vaere sammen med nogen.
Jeg elsker dig, Spartacus.
Jeg elsker dig.
Jeg kan stadig ikke fatte det.
Forbyd mig nogensinde at forlade dig.
Jeg forbyder dig.
Det var morsomt dengang. Gid han havde hort det.
Hvor er du god ved mig, hvisjeg ma have lov til at sige det.
- Det ma du. - Tak.
Kig ikke bare pa fjerkraeene. Spis dem.
Der er ingen grund til at opfore sig paent her.
Ma jeg minde dig om at...
du har vaeret meget god ved mig for?
Jeg har vaeret god ved dig?
Ja. Du har solgt mig slaver til en utroligt rimelig pris.
Og du arrangerede private gladiatorturneringer til indkobspris.
Alt i alt, er du bade etisk i forretningsforetagender...
og afgjort socialt fremsynet.
Zenobia har taget lidt pa, siden jeg sa hende sidst.
-Ja, har hun ikke?Jeg synes om det. - Det gorjeg ogsa.
Du ogjeg har en tendens til korpulence.
Korpulence gor en mand rimelig, behagelig og flegmatisk.
Har du lagt maerke til, at de vaerste tyranner er altid tynde?
Trods dine svagheder, er du den mest gavmilde romer i vores tid.
Svagheder?
Kvinderne.
Kvinder! Siden hvornar er de en svaghed?
Maske brugtejeg det forkerte ord. En excentricitet, darskab.
Jeg haber, jeg udtalte det ord--
Alle ved, at selv din staldkarl og din butler er kvinder.
Jeg er den mest kyske mand i Rom.
Jeg holder disse kvinder pa grund af min respekt for romersk moral.
Den moral der har gjort Rom staerk nok til at stjaele...
to tredjedele afverden fra dens lovlige ejere...
baseret pa ukraenkeligheden af romersk aegteskab og familie.
Jeg synes tilfaeldigvis godt om kvinder.
Jeg har en promiskuos natur...
og i modsaetning til disse aristokrater vil jeg ikke afgive et aegteskabslofte...
som jeg ved, min natur vil forhindre mig i at holde.
Du har for stor en respekt for renheden af kvindekonnet.
Netop.
Det ma vaere fristende at vaere omgivet afsa megen renhed.
Det er det ogsa.
Lad os nu blande forretning med fornojelse. Hvordan kan jeg hjaelpe?
Store Gracchus, jeg synes, det er svaert at hade...
men der er en mand, jeg ikke kan taenke pa uden at rase.
- Hvem er det? - Crassus.
- Du er blevet ambitios i dit had. - Kan du bebrejde mig?
Der varjeg, bedre stillet end en millionaer om morgenen...
og en orelos flygtning om aftenen...
uden andet end disse pjalter og mit stakkels huld at kalde mit.
Bare fordi Crassus beslutter at stoppe pa sin tur ved Capua...
med et par lunefulde, overmalede nymfer!
Disse to dotre afVenus skulle absolut hane gladiatorerne...
tvinge dem til at kaempe til doden og forjeg vidste afdet...
havdejeg en revolution pa nakken.
Hvilken haevn har du i sinde?
Jeg solgte Crassus en vis kvinde, Varinia.
- Hvem? - Varinia. Ma guderne give hende vinger.
Der var ingen kontrakt, men hun var afgjort hans slave...
sa snart handlen var gjort.
Nu er hun sammen med Spartacus, og draeber folk i deres senge.
Og Crassus-- ikke et ord om penge, nej.
Du tilbod aldrig mig denne kvinde. Hvorfor ikke?
Jamen hun er slet ikke din type, Gracchus.
- Hun er meget tynd, og-- - Se dig omkring.
Du ser kvinder i alle storrelser.
Femhundrede sestertier depositum pa Varinia.
Siden han ikke har betalt, giver det mig forsteret over Crassus...
nar hun bliver fanget og solgt.
Ma guderne tilbede dig!
Hvorfor vil du kobe en kvinde, du ikke engang har set?
For at irritere Crassus, naturligvis, og for at hjaelpe dig.
Hent en taburet, Antoninus.
Herned med den.
Sadan.
Stjaeler du, Antoninus?
Nej, herre.
Lyver du?
Ikke hvisjeg kan undga det.
Har du nogensinde vanaeret guderne?
Nej, herre.
Afstar du fra disse laster af respekt for de moralske dyder?
Ja, herre.
Spiser du osters?
Narjeg har dem, herre.
Spiser du snegle?
Nej, herre.
Anser du det at spise osters som moralsk...
og det at spise snegle umoralsk?
Nej, herre.
Selvfolgelig ikke.
Det er alt sammen et sporgsmal om smag, ikke sandt?
Ja, herre.
Og smag er ikke det samme som appetit...
og derfor ikke et sporgsmal om moral, vel?
Det kan man godt sige, herre.
Det er godt nok. Min kabe, Antoninus.
Min smag inkluderer...
bade snegle og osters.
Antoninus, se.
Pa den anden side affloden.
Der er noget, du skal se.
Der, dreng, er Rom!
Magten, majestaeten...
det skraekindjagende Rom.
Der er magten, der skraever over den kendte verden som en kolos.
Ingen mand kan modsta Rom.
Ingen nation kan modsta hende.
Endnu mindre...
en dreng!
Der er kun en made at behandle Rom pa, Antoninus.
Man ma tjene hende.
Man ma ydmyge sig for hende.
Man ma krybe ved hendes fodder.
Man ma...
elske hende.
Ikke sandt, Antoninus?
- Tag dig tid! - Hvordan gar det med dem?
Godt. Giv mig tusind til som dem, sa kan vi marchere ind i Rom.
Kom sa, en gang til.
Her pa Vesuv, er vi ikke i fare for angreb...
mens vi organiserer os til en haer.
Det kan tage seks maneder. Det kan tage et ar. Vi ved det ikke.
Nar vi er blevet staerke, vil vi kaempe os vej sydpa mod havet.
Vi vil arrangere nogle skibe med de cilicianske pirater.
Sa vil havet vaere vejen hjem igen for os alle.
Hvis I er enige, kan I komme med.
Hvis I ikke er enige, sa ga tilbage forjeres flugt bliver opdaget.
For mange kvinder.
Hvad er der galt med kvinder?
Hvor ville du vaere nu, din lommel...
hvis en kvinde ikke have kaempet med en helvedes smerte...
for at bringe dig ind i denne forbandede verden?
Jeg kan handtere en kniv i morket ligesa godt som enhver anden.
Jeg kan fortrylle og brygge gift.
Jeg har lavet ligklaederne til syv romerske herrer i min tid.
- Din lommel! Hvor er Spartacus? - All right, bedstemor.
Jeg er Spartacus. Bliv hos os.
Vi far brug for en million romerske ligklaeder, inden vi er faerdige.
Hvor kommer I fra?
De fleste afos kommer fra Lillius" ejendom.
- Hvad bestod jeres arbejde i der? - Seksten ar som tomrer og murer.
Godt. Vi kan bruge tomrere.
- Hvad slags arbejde gjorde du? -Jeg var en hushovmester.
Du kan hjaelpe med madforsyningen. Du skal rapportere til Patullus.
Hvad slags arbejde lavede du?
Sanger.
Sanger? Men hvad var dit arbejde?
Det var mit arbejde. Jeg er ogsa jonglor.
Jonglor. Hvad kan du ellers?
Jeg kan lave tryllekunster.
Tryllekunster?
Maske kan han fa romerne til at forsvinde.
Jeg skal bruge en frivillig, mand eller kvinde. Hvad med dig?
Her har vi en passende forsogsperson.
Du kan se, at der ikke er noget i min hand, ikke sandt?
- Hvor mange fiingre kan du se? - Tre.
- Hvor mange fiingre kan du se? - Tre!
Jeg laver en skal.
Min hand er vendt om, ogjeg vil bede dig om at puste pa den.
Nej, det er ikke kraftigt nok. Kraftigt!
Tak.
Vil du gerne prove?
Sla det forsigtigt mod stenen. Forsigtigt!
Digter, jeg har ikke faet aeg i dagevis.
Har du ikke?
- Her. - Tak.
Jeg vil ikke lade min slippe vaek.
- Syng en sang for os. - Syng en sang for os, Antoninus.
Syng, Antoninus.
Nar den braendende sol haenger lavt pa den vestlige himmel...
nar vinden dor hen pa bjerget...
nar sangen fra laerken bliver stille...
nar graeshoppen ikke klikker laengere pa marken...
og bolgeskummet sover som en hvilendejomfru...
og tusmorket beror formen afden vandrendejord...
venderjeg hjem.
Gennem de bla skygger og lilla skove...
venderjeg hjem.
Jeg vendertilbage tildetsted hvorjegblevfodt...
tilmoderen som barmig og faderen deruddannede mig...
forlaengesiden, laengesiden...
Iaengesiden.
Alene erjegnu, fortabt ogalene ien stor, vid, vandrende verden.
Dog stadig nar den braendende sol haenger lavt...
nar vinden dor hen og bolgeskummet sover...
og tusmorket berorer den vandrendejord...
venderjeg hjem.
Hvor har du laert den sang?
Min far laerte mig den.
Jeg tog fejl afdig, digter.
Du kommer ikke til at laere at draebe. Du skal laere os sange.
Jeg kom her for at slas.
Enhver kan laere at slas.
Jeg kom for at slas!
- Hvad hedder du? - Antoninus.